Jeg tager ikke med! Jeg vil hellere dø end lægge mig i kisten!
-Du gør, hvad din skaber befaler! -Men han tog sig ikke af mig!
Det var Tara, der lærte mig at suge blod og styre mine impulser.
Han skred, og du skred fra hende, da vi havde brug for dig!
Vi har fandme større problemer end dine mor- og farkomplekser!
Du har ret. Jeg har været en dårlig skaber.
Det beklager jeg, men jeg fortryder ikke at have skabt dig.
Og jeg er stolt over at kalde dig mit afkom.
-Hvorfor kom du tilbage? -Vi dræber Sarah Newlin, før jeg dør.
-Det vil jeg ikke være med til! -Hun var nærmest din stedmor.
Hvis du har den mindste idé om, hvor hun er, skal jeg vide det.
-Jeg kommer ikke med! -Nej, fandme nej.
Jeg fortæller, hvad jeg ved, hvis du slipper mig fri.
Willa Burrell. Jeg giver afkald på vores blodsbånd-
-og min magt over dig som mit afkom.
Som din skaber...
...slipper jeg dig fri.
Det er som at blive sparket i skrævet af en kænguru, ikke?
-Sarah har en søster. -Det ved alle. Du må vide mere.
Hun hedder Amber. Amber Mills.
Og hun er vampyr.
Hvordan kan hun have en vampyrsøster, uden at nogen ved om det?
Jeg overhørte, at hun talte i telefon hos guvernøren.
Hvis hun ringede igen, sagde Sarah, ville hun blive sendt i lejr.
-Har du nogen idé om, hvor Amber bor? -Hun ringede fra Dallas-området.
God pige.
Ginger! Sig til chaufføren, at vi skal til Dallas.
-Vi har kun brug for to rejsekister. -Hvad? Nej!
Du er først lige kommet tilbage. Skal jeg så aldrig se dig igen?
-Lad mig rejse med i en kiste! -Beklager.
Du beklager?
I mine femten år som din sexslave har vi aldrig haft sex!
Hverken blow- eller håndjob. Aldrig!
-Hvad er en sexslave uden sex? -En slave?
Du tager mig med til Dallas!
Og hvis du nægter, skal du kneppe mig, inden du rejser.
-Ginger, jeg er syg. -Det er jeg også!
-Sook? Hej. -Hej.
-Jeg kom, straks jeg fik det at vide. -Om Alcide?
Om alt. Hvordan klarer du den?
-Huset er så tomt. -Din store mand optog meget plads.
-Undskyld. -Nej, jeg undskylder.
Jeg skal gøre rent. Jackson kommer i morgen.
Nej, du skal sove. Hvornår har du sidst sovet ordentligt?
-Lafayette. -Ja?
-Du må ikke gå. -Jeg er her, når du vågner.
Vær ikke bange.
Nat nat.
Hvad fanden?
-Nogen er vågnet. -Hvor er alle hans ting?
I bilen. Da Alcides mor døde, var det værste at gå tingene igennem.
Du siger til, når du har lyst til at gøre det, ikke?
Når du er klar, henter jeg og Jenny dig. Så finder vi ud af det.
Ja, det gør vi.
-Hallo, den udøde er opstanden! -Hej Sookie.
Lafayette, hvorfor er der mad nok til en hel hær på mit spisebord?
Jeg og Jenny har knoklet som svin og lavet mad hele dagen.
Det er virkelig sødt, men jeg kan ikke spise alt det.
Det her rækker til hele byen.
Det er, fordi hele byen kommer.
Hvad?
Vent lige...
...holder I fest? Hjemme hos mig, dagen efter...?
Jeg ved, hvad du tænker, men døden behøver ikke være så sørgelig.
Jo, det behøver den faktisk. Døden er sørgelig af natur.
Jeg er ikke i festhumør.
Sook. Sook!
Hvad sagde du i går, da du kom hjem, om at huset føltes tomt?
Vi fylder huset, giver døden fingeren og sig hej til livet.
Det er, hvad vi gør. Vi skal fandme fejre livet.
-Jeg går tilbage i seng. -Hvad havde Tara og Alcide valgt?
-Alcide ville, at du har selskab. -Netop. Gå og gør dig i stand.
Snart kommer der folk med noget topklassesprut.
Den eneste regel er, at ingen får lov at kondolere.
Ikke det lort. Hørt, siger jeg.
-Nemlig. -Kom, lad os bære resten ind.
-Sookie? -Åh, det sker bare ikke.
-Kommer jeg for tidligt? -Ser jeg ikke klar ud?
Lad være at svare. Jeg har først lige hørt om festen.
Jeg forstår. Jeg havde desværre ikke noget alkohol derhjemme-
-og min mor lærte mig, at det ikke sømmer sig at komme tomhændet.
Så jeg tog dem her med.
Jeg må hellere gå i sminken, men kom ind så længe.
-Amber Mills? -Hvem er I?
Jeg var familiens sorte får.
Jeg datede vampyrer. Min perfekte søster giftede sig med Steven Newlin.
-Hun er her ikke. -Det sagde jeg jo.
-Vi måtte være helt sikre. -Er det din kæreste?
Jeremy. Han gjorde mig til vampyr og fik mig på ret køl.
Men Sarah flippede. Hun giftede sig jo ind i Solens Broderskab.
Men jeg var flad, så hun betalte mig for at holde mig i kisten.
Derefter sagde hun, at jeg var blevet bortført af vampyrer-
-og var sporløst forsvundet.
Men jeg var her hele tiden.
Jeremy og jeg så "House Hunters", mens vi drak TruBlood.
-Hvad skete der med Jeremy? -Det samme, der sker med os.
En dag blev årerne tydelige. Få måneder senere døde han.
Nogen gange bebrejder jeg mig selv. Havde jeg ikke taget imod pengene...
Så havde hun dræbt dig uden at tøve.
Det her er ikke din skyld, men din søsters.
Derfor jagter jeg og Pam hende.
Vil du hjælpe os med at finde hende?
Slår I hende ihjel?
Der er en god chance for, at det sker, ja.
Så kan I regne med mig.
Jeg kan lide hende. Jeg kan lide dig.
Er det okay, at jeg ikke ved, om jeg kan lide dig endnu?
Ja, jeg kan virkelig godt lide hende.
Hvornår så du Sarah sidst?
Det er længe siden, men hun ringede i morges.
Hun var i Dallas og skulle bruge et skjulested. "Skrid," sagde jeg.
-Hun er i Dallas. -Hvor kunne hun ellers tage hen?
Hjem til mor og far som altid. De lader sig altid narre af hende.
-Og hvor bor mor og far? -I Preston Hollow selvfølgelig.
Men de er ikke hjemme i aften.
De er nok allerede taget af sted til det her.
Da jeg sagde, at mor og far skulle derhen, lagde hun på.
-Hun kommer derhen. -Har du et foto af dine forældre?
Vampyrer kommer ikke ind. Vagterne er strikse, og kun svin er inviteret.
Du kender os slet ikke, sødeste.
Vi kan være svin.
-Jeg vil til festen. -Der vil være alkohol og vampyrer.
Du plejer at sige, at øjnene er sjælens spejl.
Se mig i øjnene. Jeg er ikke ude efter vampyrblod.
Jeg vil sige farvel, for Tara får ingen grav, jeg kan besøge.
Der er ingenting tilbage at begrave.
Desværre, skat. Jeg må gøre det, der er bedst for dig.
Lad mig passe på dig i aften, ikke?
Godt. Smag på det her. Det skal smage lige, som du kan lide det.
-Mere spidskommen. -Okay.
-Piger, det var nær gået galt. -Ja, det var det.
Utroligt, hvad en smule søvn kan gøre for nerverne.
Efter det vi har været igennem, vil jeg ændre mit liv.
-Fantastisk, Jane! -Jeg får endelig styr på mit liv.
-Godt, min pige! -Jeg begynder i morgen.
Skål for, at vi ikke døde!
Minus.
Mr Compton. Jeg har ikke set Dem, siden Deres fader døde.
Godt at se dig, Minus. Hvad foregår der?
Det, der sker, er, at Lincoln indkalder sine soldater.
Indkaldt sine soldater? Charles, mener du...
Netop, William. Krig. Alle stiller op.
På grund af vores uddannelser og familier bliver vi nok officerer.
Er der ikke spændende?
Gud har skænket os retten til at leve livet, som vi vil!
Jeg vil gøre alt, med livet som indsats-
-for at forsvare denne ret!
Skal vi lade nogle nordstatskrystere tage vores frihed fra os?
I så fald har vi i Louisiana ret til at forlade unionen!
Mr Dupont har ret. Fort Sumter var bare begyndelsen!
Vi kan ikke lade dem ødelægge vores måde at leve på!
Vi har intet andet valg end at gøre modstand!
Med hvad?
Det er håbløst!
Nordstaterne har bedre artilleri og mere avancerede våben.
De vil ødelægge vores by og brænde vores jord.
Vores levebrød!
Ud af min bar, William Compton. Overløbere hører ikke hjemme her.
Jeg beklager, hvis sandheden støder Dem, mr Bodehouse.
-Hej Sook. Du er virkelig fin. -Tak. I lige måde.
Ja, det gør en forskel, når man endelig kan gå i bad.
Jeg mente Violet.
Sookie, min søster.
Jeg må jo ikke kondolere, men jeg er virkelig ked af det.
Hundrede af mine kærester døde, og de første gange var det hæsligt.
Der er du jo, Sookie. Du skal spise. Kom, der er vist to slags kylling.
Undskyld os.
-Hvad? -"Hundrede kærester døde..."
Hold kæft og dans med mig.
Alcide kunne være en arrogant skid. Endda som barn.
Han var Rasmus Modsat bare så man blev vred.
Han satte spørgsmålstegn ved alt. At slås er en del af livet for os.
Men Alcide ville ikke bare slås.
"Jeg slås, når jeg er klar," sagde han.
"Jeg slås, når jeg har noget, der er værd at slås for."
Du var det værd, Sookie.
Ellers var han ikke faldet for dig.
Min dreng døde som helt.
Men man kan ikke dø som helt uden det rette formål.
Tak.
-Skål for Alcide. -For Alcide.
-Undskyld mig. -Ingen scener her, Lettie Mae!
Jeg kondolerer.
Lettie Mae. Vil du sige et par ord om Tara?
Først vil jeg sige, at jeg føler med dig, mr Herveaux.
Jeg sørger med dig, men din søn døde trods alt som helt.
Min Tara var også en helt.
De fleste af jer ved, at jeg ikke tog mig af hende.
Fordi I tog jer af hende. Hendes venner.
Alligevel ofrede hun sit liv for at forsøge at redde mig-
-selv efter al den smerte, jeg pådrog hende.
Det er mere end heltemodigt, synes jeg.
Så jeg vil bede jer skåle med mig...
-Har I noget alkoholfrit? -Ja.
-Værsgo. -Tak, vicesherif.
-Skål for min lille pige. For Tara. -Skål for Tara.
-Hvordan er festen? -Du burde komme ind.
Jeg har det fint.
-Jessica. -Andy.
Jeg kan ikke.
Har du nogensinde tænkt, at dit selvpineri over mine piger-
-holder liv i min smerte også? Har du tænkt på det?
I denne uge har du været der for os og været sød mod Adylin.
Du har hjulpet mig med at få Holly tilbage.
Jeg ved ikke, om man skal lære noget af det her, men jeg gør:
Livet er for kort og dyrebart til at se tilbage hele tiden.
Jeg bevæger mig videre nu.
Men jeg skal bruge din hjælp til det.
Hvordan kan jeg hjælpe dig?
-Har du en ring, jeg kan låne? -En ring?
Åh gud! Vil du fri til Holly?
-Gør ikke et større nummer ud af det. -Men det er da stort!
Det ved jeg godt! Giv mig ringen, før jeg skifter mening.
Du kan ikke fri med dem her.
Hvad skal jeg så gøre? Jeg har ikke ligefrem haft tid til at shoppe.
Kom.
Vent!
-Må jeg virkelig låne den? -Ja. Mormor ville have elsket Holly.
Selv om det var Jason, der skulle give den til sin forlovede.
-Det er også rigtigt. -Jeg ved, at du er min uden ring.
Her er den.
Åh gud! Hvor er den smuk.
-Er det alt? -Nu er det vist alvor.
Andy. Du har mødt en virkelig god kvinde.
Den er din.
-Har du set din mor? -I stuen tror jeg.
Det her skal I se. Kom her.
Et visdomsord: Hvis I to knalder, må I stoppe med det samme.
Hvad er det?
Andy?
Andy, hvad er der galt?
-Kan I slukke musikken? -Gør det.
Andy, åh gud. Hvad laver du?
Holly, jeg ved det ikke. Jeg kan ikke...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal til at sige.
Jeg har ventet på det perfekte øjeblik. Der er altid noget i vejen.
Men først da du forsvandt-
-forstod jeg, at dette "noget" var mig.
Det føles ikke, som om jeg fortjener en, der er så smuk og sød.
Og det gør jeg måske ikke.
Jeg ved, at tidspunktet er dårligt, og at du skal komme dig.
Men vær sød at bære denne her ring for mig.
-Jeg støtter dig hele vejen. -Ja!
-Du må lade mig spørge først. -Ja, undskyld.
Jeg blev lidt ivrig.
Holly Cleary, jeg elsker dig af hele mit hjerte. Vil du gifte dig med mig?
Herligt! Jeg elsker dig, Andy!
-Kom, lad os sige tillykke. -Ja.
-Hej. Du virker glad. -Det er jeg også.
-Kom, lad os gå. -Nu?
-Ja, det er længe siden. -Men vi er til fest.
Vær nu ikke lyseslukker. Prøv at have det sjovt, så går vi senere.
Sikke en overraskelse!
-Er du okay? -Ja.
-Er du lige ved at græde? -Ja, det tror jeg.
Kom, lad os snige os ovenpå.
Misforstå mig ikke, jeg er så glad på Andys og Hollys vegne.
Men det var en større livshyldest, end jeg var klar til.
-Du savner ham. -Jeg fatter jo ikke, at han er død.
Jeg havde aldrig troet, at Alcide kunne dø. Han var...
...så stor og stærk...
Det spiller ingen rolle, hvis en anden har en pistol.
Det var det samme med Terry. Det kom som en lyn fra en klar himmel.
Men hvis man elsker en mand og mister ham...
...betyder det intet, hvordan det skete.
Tomheden indeni gør ondt, uanset om man er forberedt eller ej.
Da Terry døde, troede jeg, at jeg også skulle dø.
Hvordan kom du igennem det?
Om aftenen, når ingen kiggede...
...tog jeg hans jakke på for at mærke hans arme om mig igen.
Man kommer aldrig over det. Man lærer at leve med det.
Ingenting kan lindre smerten. Kun tid.
Og tequila.
Jeg elsker tequila.
Jeg kan ikke drikke nok tequila mod smerten uden at kaste op.
"Lyseslukker"? Ved hun overhovedet, hvem du er?
Hun giver mig lige akkurat nok kærlighed og ømhed-
-til at holde mig fast.
Hun betaler minimum på kreditkortet for ikke at få det spærret.
Ja, det er nøjagtigt sådan.
Er jeg så fandens simpel?
Nej, sir. Du er ikke det mindste simpel.
Husker du, at du fortalte, hvordan du blev vampyr?
-Må jeg stille et tillægsspørgsmål? -Selvfølgelig.
Danny Monoghan.
Hvad med ham?
Havde I...
Ja.
Jeg sagde, at min kone og jeg skulle til en eksklusiv gallafest-
-og kun det allerbedste var godt nok.
Voilà.
Åh gud!
Jeg er en republikusse.
Det er sjovt, hvad? Vent, til du ser, hvad jeg har købt til dig.
Tag tøjet af.
For helvede, Eric! Du er på stadie to.
Smink dem væk, der bliver synlige.
Jeg skal dø, Pam. Det må du acceptere.
Vampyren, som gav mig sit blod, har stirret på mig, siden han kom!
-Godaften, Arlene. -Hej Keith.
Arlene er supertaknemmelig for, at du reddede hendes liv.
Men hun har haft det hårdt, så skru lidt ned for charmen.
Jeg forstår, og jeg kan vente.
Men sig til hende, at hun er det smukkeste, jeg har set i 300 år.
Vi ses i hendes drømme.
Jeg skal tisse, for jeg er faktisk et menneske.
Arlene, har du set James? Jeg har ledt overalt.
Jeg tror, at han gik udenfor med Lafayette for lidt siden.
Sikket utroligt røvhul!
-Skrid! -Undskyld.
Er det alt, du har at sige? Du kneppede med en mand i vores bil!
-Jessica... -Skrid for helvede.
-Kom ud og snak med mig! -Hvad sker der?
Der er ingenting at sige! Træk hans invitation tilbage.
Han knaldede med Lafayette i vores fælles bil!
Skrid herfra, James.
-Jeg bør nok... -Okay. Gå.
Er du okay?
Jeg vil bare gerne være alene.
Okay. Hvis du har brug for et sted at sove, ved du, hvor jeg bor.
Han er en følsom musiker. Tænkte du aldrig, at han kunne være bøsse?
Jeg tror ikke, at han er bøsse. Bare forvirret.
Jess, det, du fortalte om, lyder temmelig bøsset.
-Hvem er det? -Det er mig.
Gå væk!
-Rødtop, jeg ved, det må gøre ondt... -Du kender mig ikke!
-Du ved ingenting om mig! -Og du ved ingenting om ham.
-Skrid ad helvede til! -I lige måde.
Ved du, hvornår han blev vampyr? Hvordan? Og hvem gjorde det?
Og hvor kom han fra, inden han blev vampyr?
Du ved ingenting, men jeg spurgte ham faktisk.
Jeg ved, at det her er flovt.
Men inderst inde ved du, at han ikke er den rette for dig.
-Fordi han er den rette for dig? -Er det så fuldstændig utænkeligt?
Alle andre her forelsker sig, forlover sig og får børn.
Har du tænkt på, at bøssen Lafayette, som alle hvide heteroer griner ad-
-måske også engang vil være lykkelig?
Nej.
-James er en god mand. -Han er vampyr, Lafayette.
Det er lige meget. Lad ham gå, hvis du ikke elsker ham.
Og så overtager jeg herfra.
Det var ikke Sookies fejl. Det var syge vampyrer...
Jeg fortryder alt, jeg sagde om hende.
Hun mistede manden, hun elskede, da hun forsøgte at redde vores by.
Hun har mistet flere end nogen anden. Alligevel er hun værtinde.
Hej Sookie. Er du okay?
-Jeg er fuld. -Det har du fortjent.
-Har du set Arlene? -Nej. Har du set Bill?
Der er et sikkert hus på den anden side af broen. Der bor gode folk.
De giver os mad og tag over hovedet.
Så kan vi samle kræfter og fortsætte nordpå i morgen.
Duk jer, alle sammen!
De er væk. Vi er i sikkerhed.
-Er du bange? -Ja, det er jeg vel.
Det bliver godt, alle sammen. Vi må blive ved at gå.
Vi er nået så langt.
Nå nå, hvem har vi her?
Du havde ikke ret til at dræbe ham! Han var en god mand!
Jo, faktisk. Vil du være så venlig at give mig kortet?
Gør det!
-Nej! -Flyt dig, Caroline!
Jeg beder dig, Charles! Tænk på børnene!
Det her er en forsmag på, hvad vi gør ved desertører, uanset hudfarve.
Bill? Jeg kommer ud nu.
-Er det sikkert? -Ja, det er det.
-Er du helt okay? -Jo da. Jeg tænkte bare.
Så stop! Vi holder fest for ikke at sidde her med lange ansigter.
Du har slet ikke været selskabelig. Alle er glade for at se dig.
De er glade for at se dig, Sookie. Du har gjort det så godt.
Du har gjort mere i de sidste dage, end jeg har gjort i årtier.
De er integreret.
-Det var ikke min fortjeneste. -Jo, det var det.
-Det var en dejlig aften. -Du må ikke gå endnu.
Jeg må gå, men jeg haft det skønt.
Men indrømmet, at mænd og kvinder skal være venner-
-det var helt fremmed i min tid.
-Bill? -Ja.
-Tak. -For hvad?
For at du ser mig, som jeg ikke kan se mig selv.
Kom.
-Godnat, Bill. -Godnat, Sookie.
-Se, hvor hun lyser rummet op. -Jeg hørte, at Willa var her.
Jeg skal have Willas blod for at høre Tara. Om jeg må hugge en pæl i hende.
Hvor er Willa?
-Hvem er Willa? Dans med mig. -Willa!
Jeg har drukket lidt for meget, så kom til sagen.
Eric har sluppet mig fri, og nu skal jeg bruge et job...
-Lettie Mae, stop! -Hvad fanden?
-Træd tilbage! -Jeg er okay.
Hun er okay. Træk hugtænderne tilbage.
-Hvad fanden foregår der? -Lettie Mae stak Willa med en kniv.
Selvfølgelig. Hvad fanden, tante?
Tara sidder fast på den anden side, og derfor skal jeg bruge Willas blod.
Kom, inden du bliver dræbt.
I ser på mig, som var jeg sindssyg, fordi jeg var alkoholiker engang.
Du stak nogen med en kniv! Derfor tror de, du er sindssyg.
I er alle sammen sindssyge. Hvad fanden laver vi?
For tre dage siden blev vi angrebet. Mange døde, og vi blev kidnappet!
Arlene, Jane, Holly og jeg sad i kæder i et fangehul!
-Vi taler om det i et andet rum. -Nej, Sam! Du skal høre sandheden.
Folk er døde og andre traumatiserede. Og I reagerer med at holde fest!
Seriøst? Man må ikke stikke folk ned, men hun fatter det i det mindste.
I opfører jer, som om det er normalt, men det er det ikke!
Kør mig hjem. Jeg vil hjem.
-Her er din kniv. -Tak.
-Jeg beskytter dem på vej hjem. -Tak, Violet.
-Lafayette har måske ret. -I hvad?
-At vi ikke hører sammen. -I mødtes i en fangelejr.
Pas på. Man skal ikke kaste med sten, når man bor i glashus.
Du har en pointe. Violet, ja.
Hun er ret sær, ikke?
Hun er tudsegammel og sexet som bare fanden.
-Men hun er lidt... -Tosset?
Ja, hun er fandens tosset indimellem.
Tror du, at det er derfor...
Hvad?
Det er dig, vi skal tale om, Jess.
Jeg vil ikke tænke mere på mig selv. Hvad ville du sige?
Okay, tidligere i aften-
-da vi forsøgte at finde mormors ring...
...der sagde Violet: "Jeg ved, at du er min uden ring."
Og jeg tænkte: "Søde Jesus, jeg beder dig!"
"Sæt ringen på Holly, inden den ender på Violets hånd."
Det var mormors ring. Det betyder meget, at hun gav den til mig.
Og jeg ville gerne sætte den på nogens finger en dag.
Men hvis det skal være på Violets...
...jeg ved ikke rigtigt...
Åh, Jason. Du må være verdens sødeste mand.
Af alle de slemme ting, jeg har set de sidste 100 år, er dette værst.
-Det er sjovt, fordi vi er sammen. -Nej.
Hvordan var det nu, mor og far så ud?
Han har det sjovt. Ville han være så glad, hvis Sarah var kommet?
Jeg taler med ham i enrum. Vær selskabelig. Find mor.
Hvordan? Kællingerne ligner hinanden.
Mor?
Gode gud.
-Hej mor! -Sarah. Hvad i h...
Hele verden leder efter dig. Har du mistet forstanden?
Åh, jeg har savnet dig så meget!
Du er så smuk i dragten. Jeg havde glemt, hvor smuk du er.
Hvad vil du, og hvad har du lavet med håret?
-Jeg er i knibe. -Det siger du ikke, pigebarn.
I rigtig knibe, mener jeg. Jeg har brug for hjælp fra højere instans.
Fra nogen med magt, her og nu.
Er Laura Bush her?
-Nej, det er hun ikke. -Kan du ringe til hende?
Hun har ikke besvaret mine opkald, efter at den bog udkom-
-hvor der stod, at du har skabt monstrene her til lands.
-Er det sandt? -Ja. Men jeg er ikke noget monster!
-Jeg er buddhist! -Hvad?
Du må væk herfra. Hvis de liberale medier får nys om det...
Nu skal du lytte til mig. Yakuzaen jagter mig.
Åh, skat.
Paul?
Jeg må stille dig nogle spørgsmål om din datter.
Har hun opsøgt dig?
Yakuzaen?
-Hvor er din datter? -Jeg ved det ikke!
Mor!
Hvad laver du herude, min kære?
Snart ligger du også begravet her.
Jeg vil ikke i krig, men jeg ser ingen udvej. Gør du?
Nej.
Jeg har elsket dig, siden jeg så dig første gang.
Så længe, jeg kan mindes.
Du er min første og eneste sande kærlighed.
Og du er min.
Jeg overlever krigen, Caroline.
Og når det er slut, kommer jeg tilbage til dig og børnene.
Det lover jeg.
Nina Sauerland www.btistudios.com